Påskdagen, 23 april 1916.
VI TJÄNAR VARKEN KUNG ELLER KEJSARE BARA IRLAND!
IRLÄNDSKA TRANSPORT- OCH ARBETAREFÖRBUNDET
IRLÄNDSKA REPUBLIKEN
Den ser bra ut.
Hoppas att den duger, mr Connolly.
Det är en fin affisch, Jimmy. Pojkar.
Bra gjort. Men jag är rädd att vi inte kommer att behöva den.
Casement, och de tyska kanonerna har fångats.
Och sen är det även det här.
Den här clownen.
"Alla order som har getts till de irländska frivilliga,
för idag, påskdagen, ska härmed upphävas.
Så inga parader, marscher
eller andra aktioner från irländska frivilliga kommer att äga rum.
Varje enskild frivillig kommer att lyda denna order strikt i varje detalj.
-Eoin MacNeill, stabschef." -Hej, Milo.
Våra mobiliseringsorder.
Har du sett det här?
Det blir inga parader idag.
"Inga irländska frivilligmarscher."
Det här är ett trick.
Irländska frivilligmarscher Inställs
Liza, sömmerskan är här för slutprovningen.
Du måste ju ta på dig den nu.
Liza, skynda dig.
Stephen är på väg att signera uppgörelsen nu.
Du ska gifta dig i morgon.
-Jag vet. -Har du glömt det?
Förlåt. Allting är så snurrigt just nu.
Dublin Castle, huvudkontor för den brittiska administrationen i Irland.
Mr Hammond?
Så sir Matthew har äntligen släppt dig till sist.
Det var din idé att hämta mig, antar jag?
Det hela är en nödsituation.
Tre timmar av diktamen. Min hand ramlar snart av.
Jag måste skriva rapporter för premiärministern, statssekreteraren...
...kabinettet, Gud vet vem mer. -Jag sa att du var den bästa vi hade.
-Tack för att du förstört min påskhelg. -Hade du andra planer?
De kom och hämtade mig mitt i natten, Charles.
Ja.
Vanessa har rest söderut, för att besöka vänner.
På grund av tyska vapen och Casement tvingades jag stanna här.
Vi får ju resten av helgen tillsammans.
Jag är ledsen, May, för hur det har varit.
Jag har saknat dig.
Jag trodde att du förde hit mig nu, eftersom jag var bäst på detta.
Ja, men det är du ju också.
Vart ska du gå?
Ledsen, sötnos.
Jag har saker att göra.
Den första riktiga sängen, som jag har legat i.
Tja, det verkade synd att väcka dig.
Vad ska jag göra?
Har du något hem?
De tror att jag var med min vän igår kväll, och att jag arbetar idag.
Varför inte bara ligga kvar i sängen?
Jag ordnar några fler timmar med chefen där nere.
"Inte en handfull rika människor.
Alla arbetande människor måste få njuta frukterna av vardagligt arbete."
-När den dagen kommer. -Den dagen är nu
eller borde ha varit det.
-Inget att förlora utom våra bojor. -Och våra huvuden.
Låt honom prata. Om vi inte kan ha en revolution i vår värld
kan vi drömma om en, i nästa.
Varför kan vi inte drömma om en i den här världen? Lyssna här. V.I. Lenin.
"Ibland behöver historien en knuff."
St. Enda's, Patrick Pearses irländska språkskola.
Några nyheter?
Mr Pearse ska träffa Connolly för att få honom att gå ut ändå.
Eoin MacNeill.
En jävla förrädare mot sin nation.
Kanske har vi det bättre utan honom
och de svaga hjärtan som fruktar inför att stå på sig för Irland.
Om vi går ut trots dem, blir vi underlägsna.
Det är en fråga om heder, Cormac.
Denna generation måste visa sig villig att göra uppoffringar.
Och att slå ett slag för ett gaeliskt Irland.
Annars kommer drömmen att dö med oss.
Är ni inte rädd, ms?
Ja.
Jag är rädd.
Men jag dör hellre fri än lever som en slav.
Det är en mycket generös överenskommelse, mr Butler.
Tack, far.
-Gratulerar. -Tack.
-Mer. -Mer?
Du är obändig ikväll. Vad har flugit i dig?
Du.
En lättnad.
Över att ha dig för mig själv.
Vid Emmets ädla blod.
Vid svältens lik.
Vid alla irländare i exil.
Vi svär de eder våra förfäder svor.
Att vi kommer att befria vår ras från träldom.
Annars kommer vi att falla, kämpande, från man till man.
Och vid min stackars mors blod och lidande, svär jag denna ed.
Ett ögonblick.
-Kom in. -Liza.
-Det är dags att byta om. -Ja, självklart.
Jag förstår att du är nervös, men...
...när du är gift, kommer du att förstå hur underbart det är.
Och med Stephen vid din sida, har du hela världen för dina fötter.
Jag är så glad för dig, Liza.
Jag är glad att du är glad, mamma.
Jag hjälper dig att klä dig och att göra din frisyr.
Som min mor gjorde för mig, på min bröllopsdag.
Det är på gång igen.
-Jimmy, var har du varit? -Vad är det?
Det är på gång igen.
-De måste vara galna. -Vi kommer att överraska dem.
-En överraskning för oss. -Vi ger det ett försök.
-Vad har vi att förlora? -Våra bojor.
-Upp för arbetarrepubliken. -Upp för republiken.
Kom, nu går vi.
Är alla här?
-Det är fortfarande några på sjukan. -Säg åt dem att klä på sig.
-Deras land behöver dem. -Ja, ms.
Nya order. Följ mig.
Kom pojkar. Kom igen.
Vänster om.
Marsch.
Du var ute tidigt.
Grand National. Vi skulle få ha en dag ute, som en riktig familj.
Har vi råd med det?
Vi har råd med en minnesvärd dag, innan jag ska tillbaka till fronten.
-Tycker du inte det? -Jo.
Du vill väl se lite kusar, Peter?
-Minnie? -Jag vill inte se några dumma hästar.
I så fall ger vi Sadie din biljett
och du kan stanna hemma och ta hand om din lillasyster.
Men jag ville gå...
Du har gått ut lite för ofta de senaste dagarna.
Du stannar hemma, och då kan du
lika gärna låna din mor din tjusiga nya hatt.
Jag har tänkt på att skriva in mig.
-Du? -Varför inte?
För att du inte tror på någonting.
Jag tror att
vi alla ska dö till sist.
Här kommer kavalleriet.
-Gratulerar. -Tack.
-Mrs Duffy Lyons, du måste vara så stolt. -Kunde inte vara stoltare.
Du minns ju Harry, Elizabeths bror, och George.
Och monsignor Mulcahy.
-Angenämt. -Elizabeths farbror.
Du är på fiendens territorium, farbror Robert.
Vi lägger schismerna åt sidan, för en dag åtminstone.
Jag skämtade, jag skämtade bara.
-Du är så vacker, älskling. -Tack.
Är hon inte vacker, Edward?
Så vacker.
En avbild av dig.
-Som jag var en gång, kanske. -Som du fortfarande är.
Dolly, kom nu.
Jag är ledsen, pappa, jag har glömt något.
Skynda dig, annars blir vi sena, Liza.
Du vet nog vad det här betyder.
Vi fick order, Liz, så det hela ska ske nu.
Vänta här.
Vad gör hon?
Hon är nog bara nervös.
Nej, vi går in.
Ja, ja, visst.
-Elizabeth? -Liza?
-Liza. -Du låter alla vänta.
Se så, Liz, kan du skynda dig?
Jag tittar i köket.
Kom.
Elizabeth?
Skulle ni samlas vid Stephen's Green?
-Med Markievicz. -För sent. De är ute redan.
-Du, då? -Sean Connolly. Dame Street.
Då följer jag med dig.
Men Stephen, då?
Och din familj?
Det kommer fler dagar att gifta sig på.
Det kommer inte fler dagar som denna.
Så vad väntar vi på?
"Civil War" och "Punch"-
-fjolårets två vinnare ska springa igen, idag.
Jag gillar namnet "All Sorts".
Gör du det?
Visst, då satsar vi på "All Sorts".
För att du är smart, och vet hur man väljer en vinnare, Peggy.
Ja, det gör jag, Art.
Ursäkta, sir, är du ledig?
-Vart vill ni åka, ms? -Trinity College.
Jag trodde att studenter var borta över påsken.
Jag är här för att träffa nån.
-Jag har inte varit här förut. -Välkommen till Dublin då.
Även om vissa skulle säga att ni är välkommen åt Dublin.
Ship Street, nära Dublin Castle.
-Se till att vi har nog med förnödenheter. -Dr Lynn.
Elizabeth.
-Jag trodde att du skulle gifta dig nu. -Hur lyder ordern?
-Dublin Castle. -Är du redo?
Fall in i ledet.
Stanna där bak. Hjälp de sårade.
På axel gevär!
-Vad gör idioterna nu? -Vad är det som händer?
De frivilliga skämmer ut sig.
-Dröjer det länge? -Gud vet med de där.
Skyldra gevär.
Cor, Ray.
-Vad gör vi nu, ms? -Vi inväntar en signal.
-Vad...? Vad händer? -Till postkontoret!
Framåt!
Jag är ledsen, ni måste fortsätta till fots.
Men... Jag hittar ju inte dit.
Snälla, jag måste åka.
Sätt fart!
Bilen är mitt levebröd.
Tack, jag är så ledsen.
Vi ses. Lycka till. Hej då.
Något händer vid postens huvudkontor.
Jag måste skynda mig. Det är bäst att du klär på dig.
-Jag, då? -Du också, naturligtvis.
Charles?
När konstapeln hämtade mig härom natten...
Jag trodde att jag skulle gripas.
Det finns nog inga skäl för dig att vara rädd för det, May.
Se så, klä på dig nu.
Charles, jag är gravid.
Det var ju märkvärdigt.
-Är det? -Ja, det är det, för mig.
För mig är det mycket märkvärdigt.
Vi kan inte få barn, Vanessa och jag.
Vi har försökt. Besökt läkare.
Jag trodde att det var jag. Mitt fel.
Det är inte ditt fel.
Du kan definitivt skaffa barn.
Kanske vi borde rymma iväg, tillsammans.
Vi kunde resa till Indien.
-Hur skulle vi överleva? -På mina romaner.
-Du skulle bli en teaterstjärna. -I Indien?
I Amerika, då.
Vad säger du? Jag skulle vilja ha en torr sherry just nu.
Det är väl helgtrafiken som hejdat henne.
Det verkar så.
Mr Wylie.
Trevligt att se dig.
Sinn Féin har tagit över stan.
-De säger att tyskarna kommer. -Gör de?
Reserven kallas in för att säkra colleget.
Men jag ska ju gifta mig nu.
Du ska rapportera till kasernerna.
Jag är ledsen, Stephen.
Stephen, jag är verkligen ledsen.
Jag måste gå med honom.
Jag är tillbaka snart, okej?
-Naturligtvis. -Jag är ledsen.
-Vi ses väl senare? -Ja, visst.
Harry, ta hand om gästerna åt mig. Och förklara detta för Elizabeth.
Okej, en ändring av planerna. Det blir inget bröllop nu.
Vi verkar få ett uppror i stället.
Håll takten.
Kom.
Stanna.
Vad håller ni på med då?
I den irländska republikens provisoriska regerings namn
-kräver jag att du öppnar grindarna. -Grindarna är öppna.
Men inte för er bråkstakar. Gör er själva en tjänst och försvinn.
Innan ni får verkliga problem.
Öppna den.
Detta är sista varningen.
Och jag säger dig
att det här är din sista varning.
Följ med!
Stäng grindarna!
Låt honom vara.
Han var obeväpnad.
Han blev varnad.
Tillbaka, tillbaka! Tillbaka till stadshuset!
-Han säger något. -Välsigna mig, fader.
Tillbaka!
Tillbaka, till stadshuset!
-Tillbaka! -Elizabeth.
Elizabeth, kom. Vi blir dödade här. Kom igen.
Elizabeth, kom nu. Vi måste härifrån.
Gå in! Fortsätt gå!
Gå upp, gå upp!
Berätta vad som sker. Jag skulle bara köpa ett frimärke, för Guds skull.
Vårda språket. Några av dessa är bara pojkar.
Vart tar vi fångarna?
-Ursäkta? -Vart tar vi fångarna?
Jag tror att de sa källaren.
-Bra. -Ms O'Flaherty.
Kommendant Pearse.
Cumann na mBan-frivilliga ska rapportera till köket eller sjukan.
-Ta fången till källaren. -Ja, sir.
En kvinna kan dra i en utlösare lika bra som en man, sir, eller pojke.
Hur skulle vi framstå om vi försatte kvinnor i fara?
Jag trodde att ni såg oss som jämlikar, sir.
Står det inte så, i er egen kungörelse?
Jo, att vi vördar kvinnor som renare än männen
och därför måste vi skydda dem.
Vad gäller tillkännagivandet herrar, en avdelning ska följa med mig.
Jag är här för att träffa George Wilson.
Han har ett rum här.
Colleget är stängt för alla utom de boende och kadetterna.
Mr Wilson är inte här.
Men jag kom just från Belfast. Jag har ingenstans att ta vägen.
Jag är hans fästmö.
Tack.
Skynda er, pojkar.
Förste löjtnant Duffy Lyons, 6:e bataljonens fysiljärer.
Jag skulle rapportera här, sir.
De är i stadshuset. Ge mig en lägesrapport, sen.
-Ta med de där männen, och gå dit. -Ja, sir.
-Vad i... -Detta hotell har beslagtagits
i den provisoriska regeringens namn.
I vadå?
Släpp fram henne. Hissa den högt.
-Jag antar att ni tar oss som gisslan. -Hjälp dem.
Nej, inte om ni inte vill, sir.
Nej, vi ska hänga upp vår fana Stjärnplogen
utanför William Martin Murphys jävla imperialisthotell.
Kom, Charles, det är bara pojkar utklädda till soldater.
Hellre en medborgaresoldat än en engelsmans hora.
-Hur vågar du? Ta tillbaka det... -Jag skulle nog gå nu.
Kom, Charles.
Hon har rätt, sir. Ni borde gå.
-Kom, Charles. Charles. -Nu.
Alla soldater ska rapportera till sina hemkaserner omedelbart.
-Vi klarar oss bra härifrån, Art. -Låt mig följa er hem, Peggy.
Är det tyskarna?
Nej, nej. Det är inte tyskarna.
-Det är Jimmy och hans gäng. -De är inte kapabla till det här, Art.
Hör på, det är över innan ni anar det.
Oroa dig inte, vi klarar oss nog.
Peter, du ser efter din mamma, va?
Håll i det där papperet. Duktig grabb.
Vi ses snart.
Hallå, ms.
Stadshuset.
Varför gjorde vi reträtt, hit?
Vi kunde ha gått på till de andra grindarna.
Vi såg ju inte hur många soldater de hade.
Vad ska vi göra?
-Vi håller ju positionen. -Håller positionen?
-Så lyder vår order, Mahon. -Träffad, sir?
-Jag är okej. -Sköterska. Elizabeth.
-Kapten Connolly är skjuten. -När hände det här?
När jag hissade flaggan ovanför... Herregud!
Alltså har de skyttar på slottets tak.
Dr Lynn?
Framåt.
Dr Lynn.
-Gå vidare. Kavalleriet är på väg. -Jag vill se detta.
-Gå vidare, sa jag. -"Hon griper nu det här ögonblicket
och med stöd av sina barn i exil i Amerika
och de tappra allierade i Europa, men i första hand förlitar sig..."
-Vad är det här? -Det är tillkännagivandet.
-Av vadå? -Republiken.
"Vi förklarar här rätten för det irländska folket
att äga sitt land Irland
och till en ohämmad kontroll av alla irländska öden.
Till att vara enväldiga, oåterkalleligen.
Det är mr Pearse. Han leder skolan där Frances undervisar.
...har inte förintat rätten
och den kan inte heller förintas, utom genom
-förintande av det irländska folket. -Nonsens.
-Kom, May. Den här vägen. -Varje generation
ur det irländska folket har hävdat sin rätt till nationell frihet och suveränitet.
Sex gånger under de senaste 300 åren, har de hävdat det, väpnade
denna grundläggande rättighet
och de har återigen hävdat det, väpnade, inför världen.
Vi förkunnar härmed irländska republiken som en suverän självständig stat
och vi lovar våra liv, och livet för våra vapenbröder
för dess frihet, dess välfärd
och dess triumf bland nationerna.
Den irländska republiken är berättigad till,
och kräver härmed trohet,
av varje irländsk man och kvinna."
Ingrid?
George.
-Var har du varit? -Du borde inte vara här, älskling.
Det är inte säkert nu.
Sex av våra kadetter har skjutits till döds av rebellerna.
Sex.
Varför gör de det?
För att befria Irland.
Från vad?
Från det brittiska styret.
-Men vi är ju britter. -Från oss också, då.
Varför kom du hit, Ingrid?
För dig, naturligtvis.
Är du inte glad att se mig?
Kom hit.
Vi måste se till att du far tillbaka till Belfast.
Husarerna kommer!
Kavalleriet! De kommer!
Ur vägen!
Kom, May, vi måste till slottet.
Minnie, är du ensam?
-Ensam? -Är din mamma här?
-Nej, hon är inte här. -Du måste komma, nu.
-Varför då? -Stan har blivit galen.
Sinn sköt poliser. Man kan sno alla flotta saker man vill.
-Alla fina saker? -Ja, jag lovar.
Vi måste gå innan tyskarna kommer.
-Tyskarna? -Ja, tyskarna.
Men jag har ju Gracie här.
Ta med henne. Hela stan är ute.
Kom igen, vi går.
-Det duger. -Får jag se på dig.
Du är mer av en man än pojkarna här.
Vi får skynda på innan rebellerna skämmer ut oss helt.
-Har ni ingen skam i kroppen? -Vad tror du att du gör?
Det var ni som började.
Du riskerar livet för en hatt, men inte för ditt eget land?
Vi är de frivilliga Vi ska döda den brittiska armén
Vi är de frivilliga...
Stick, innan ni råkar illa ut. Kom igen.
Vi är de frivilliga Vi ska döda den brittiska armén
Ni två, stanna här. Stanna. Vad gör ni med skorna?
-De matchar inte ens. -Bara lite shopping.
-Ni är gamla nog att veta bättre. -Jag måste komma ikapp.
-Min lillasyster är där. -Gå, gå härifrån nu.
Spring.
Har du sett? Sätt ner den där.
Säger vem då?
I den provisoriska regeringens namn, sätt ner den där.
Och i mitt arsles namn, stick och brinn.
Sätt ner den, sa han.
Du dödade mig nästan!
Om jag ville, skulle jag ha gjort det.
Jaså? Gör det, då. Skjut mig mitt framför folk.
Du gjorde det igen, slyna! Jag hoppas att britterna dödar varenda en av er!
Ni förstör denna stad, era jävlar!
Gud hjälpe er!
Frances.
-Vi måste visa dem att vi menar allvar. -Genom att döda dem?
Om vi måste.
Mrs Hammond.
-Ni är tillbaka tidigt, ma'am. -Par är oftast tråkiga.
När man är ensam, är de outhärdliga.
Sa mr Hammond när han skulle vara tillbaka?
-Har ni inte hört? -Hört vadå?
Tyskarna har invaderat.
-Ursäkta? -Sinn har kommit för att hjälpa dem.
De mördar oss i våra sängar eller värre, sa kocken.
Prata inte gallimatias, barn.
Jag ringer mr Hammond.
Så dramatiskt.
Vi kan ta bakgator, och gå till slottet över Richmond Bridge.
-Så fräckt av dig. -Backa undan.
-Hur vågar du hota mig...? -Backa undan!
Hur vågar du? Hur vågar du...?
Jesus!
-Dumma kvinna. -Vi går inte till slottet.
-Vart ska vi då? -Ta tåget, till Cork.
-Jag åker inte hem. -Du måste skydda dig
-och vår baby. -Detta är vår chans att rymma.
Det är för farligt. Ditt hyresrum, då?
-Jag går inte tillbaka dit. -Till mitt hus då. Dalkey.
Utanför staden. Det ska inte bli problem.
-Men Vanessa, då? -Inte tillbaka förrän senare.
Jag är hemma före henne. Du får bo på ett hotell vid havet.
Det är bara för ett par timmar, May.
Kom.
Han ska till Belfast. Han kör dig.
Är det där allting?
Jag kan se efter dig
-medan du bygger din praktik. -Nej, det går inte.
Tänk på det, George.
Vi behöver inte gifta oss.
Tre pund. Det är mer än tillräckligt.
-Du ska till Belfast ändå. -Sju pund per natt tar de.
Jag har tur om stan inte är nedbränd när jag är tillbaka.
Tar du fem, då?
Vilken permission.
Beordrad tillbaka till kasernen, direkt.
Om jag bara får tag i en av dem som ligger bakom detta.
-15000 Boche har landat... -Jag behöver män för en sökning.
Vilka har erfarenhet sen förr?
Du, du, du, och du. Ta era saker och följ med mig.
Följ med här. Kontrollera ammunition och utrustning.
Jimmy?!
Liz.
Vad gör du? Du borde inte vara här.
-Kommendör Sean. Han är död. -Vem leder?
Dr Lynn.
Hur lyder våra order?
"Håll byggnaden."
Fixera bajonetterna!
Håll er nära väggarna.
Gå ner nu!
Kom igen, gå!
-Kulsprutan in! -Kom igen, fort!
Håll ett öga på honom.
Ner.
Res dig upp.
Kulspruta, nu!
Stanna nära muren, ni är med mig, 200 meter bort. Gå!
-Mot väggen. -Fortsätt.
Täck oss.
-Dr Lynn... -Ta första trappan åt höger
-vi måste retirera, nu. -Nej.
-Håll byggnaden. -Vi alla dör nog om vi stannar kvar här.
-Vår död blir symbolisk. -Symbolisk för vadå? Dumhet?
-Vi borde retirera. -Vi måste följa våra order
och jag beordrar er båda att hålla era positioner.
Dr Lynn.
Killar, stick härifrån nu.
Håll er nära! Gå in, gå in!
Kom hit!
Följ efter mig. Gå, gå.
Killar, skynda på nu.
Hela vägen. Gå då, hela vägen upp.
Kom.
Stick härifrån. Se så.
Gå!
Inte ett ord till någon. Du har inte sett det.
Gå vidare.
Där är de.
Kom.
Skynda er!
Vi är nästan framme.
Jag kan inte följa med dig nu, Jimmy.
Jag kommer att hitta dig sen, om jag kan.
Det är krig, Lizzy, vi kan inte rädda alla.
Var är du skadad?
Låt oss ta honom från gatan.
Vänta, vänta.
-Ta in honom i katedralen. -Okej.
Tack.
Ange ert ärende, fader.
-Du är bara lite mer än en pojke. -Jag är volontär för Irland, fader.
Vad vill ni oss?
Jag var just hos ärkebiskop Walsh.
Hans nåd bad mig att be er stoppa detta vansinne nu.
Innan det sker mer skada på människor eller egendom.
Okej, följ med mig.
Jag tar er till mr Connolly och mr Pearse.
-Sir, era papper? -Jag arbetar här.
En ring av stål, mina herrar
som vi ska dra åt runt stadens hjärta
tills vi har krossat detta uppror.
-Jag sökte sir Matthew. -Hammond.
Jag flyttades ner.
Beklagar att jag var så sen, sir. Avspärrat.
Om militären har kontroll, kanske jag är fri att återvända hem, sir.
Vi går ingenstans förrän det här är över.
Javisst, sir, naturligtvis.
Greta, dörren.
Det kan vara rebeller, frun.
Eller tyskarna.
Jag tror inte att någon av dem skulle ringa på först.
Det kan vara bud från Charles. Gå.
-God kväll. -God kväll.
Kan jag hjälpa er?
Mitt namn är ms Lacy. Mr Hammonds sekreterare.
Han skickade hit mig.
Nåväl.
Mrs Hammond.
-Ms Lacy. -Hemskt ledsen att störa.
Mr Hammond var tvungen att stanna kvar
och det var osäkert för mig att återvända till min logi, så...
...han skickade hit mig för att hålla mig säker.
Jag är ledsen för det.
Jag hoppas att det inte gör något.
Det måste väl bli så.
Om det är vad min man vill, att hålla dig säker.
Jag hoppades att han skulle sända en soldat, men...
Greta, tar du med ms Lacy dit upp?
Tack.
Mamma, jag vill se vad som händer.
Nej, gå bort därifrån.
-Jag vill hitta farbror Jimmy. -Det gör du inte, och så är det bara.
-Var har du varit? -Ute.
-Vad är allt det här? -Vad ser det ut som?
Jag har godis åt dig och Peter.
Var har du fått det? Och skorna och hatten.
Du tog min hatt, så jag tog den här.
-Var då? -Från butiken. Alla gör det.
Det bryr jag mig inte om. Vi gör inte vad alla andra gör.
-Du förstår inte. -Förstår inte vadå?
-Det är revolution. -Det kvittar vad det är. Ta av dig det.
Hör du mig?
-Ta av dig det. -Nej.
Då tar jag av det. Och resten. Ta upp det.
Släpp in mig.
-Du är bara ett barn. Gå, gå hem. -Jag kan lösenordet. Det är limerick.
Jag bryr mig inte. Gå innan du råkar illa ut.
Jag har den här.
En pistol från en turkisk officer som min pappa dödade.
Jaså?
-Ge mig den innan du blir skadad. -Ja, sir.
Innan du blir dödad.
Gå in.
Du kan rapportera till köket nu. Du kan skala potatis, okej?
-Ja. -In. Kom igen.
Okej.
Jesus Kristus befriar dig från dina synder.
I faderns namn, sonens, och den helige Andes namn. Amen.
Tack, fader.
Leder ni oss i bön, fader?
Jag borde verkligen gå. Ärkebiskopen väntar sig att...
Det är en stor tröst för män som är på väg att möta sin död
att ha en präst nära, då.
Ja.
Naturligtvis.
Jag vägrar fortfarande att tro att hon är delaktig i det här.
Vi skulle väl ha vetat något, sett något.
Kanske vi bara ser vad vi vill se.
Nå, vad har du sett, då?
Ingenting.
Ingenting, Edward.
Varsågod.
Heliga Maria.
Du tar bort världens synd.
Förbarma dig över oss.
Vad har vi gjort, Jimmy?
Vad det än är, är det inte över ännu.
Jag måste gå till postkontoret, Liz.
Folk behöver mig här.
Gå!
Jag ska leta efter dig senare.
Ge oss en whisky till. En whisky till.
De strider ju där ute. Jag vill inte gå ut dit.
Jag vill inte gå ut. Jag är full som en alika, och gillar det.
Jag gillar det.
Till dig sänder vi nu våra suckar
sorg och gråt, i en flod av tårar.
Vänd så, vår mest nådiga förespråkare
dina barmhärtiga ögon mot oss.
Och efter det här, vår exil
visa oss ditt skötes välsignade frukt, Jesus.
Barmhärtiga, kärleksfulla, jungfru Maria.
Vänster, vänster, vänster, höger, vänster.
Pluton...
halt.
Kompani...
...giv akt!
Kompani...
Manöver!
Giv akt.